Till alla traktens konstnärer som lyssnar på opera-
- och känner sig lite oinspirerade i det kalla och gråa vädret-
- har jag ett citat.
Jack London sa: "Man kan inte vänta på inspiration."
"Man måste ge sig ut efter den med klubba."
Ni lyssnar på CQRT, Radio Koda.
Vi för det vackra i världen till vackra Koda Lake.
Är det nåt med hjorten som du inte gillar?
Förlåt. Jag tittade på min karta och körde på den.
- Och det räckte inte? - Jag ville inte att den skulle lida.
Lider man inte om nån dånkar en i skallen med en stor sten?
- Tycker du inte det? - Jo, det tycker jag. Det tycker jag.
Har du nån legitimation?
- Danmark. Var är det? I Europa? - Ja.
- Så du är bara på genomresa? - Jag ska undervisa här i Koda Lake.
Lär dig då ditt ABC, mr Olafssen.
Mitt vad då?
A: Vi kör inte utan att se oss för. B: Vi dödar inte vilt utan tillstånd.
Och C: Vi lämnar inte döda djur vid vägen.
Det besudlar vårt i övrigt oklanderliga vägnät.
Jag förstår inte. Vad ska jag göra med den?
Skit samma. Men lämnar du den här så gör jag din vistelse i Koda kort.
- Förstått? - Ja, sir.
Adjö.
Ni hörde Diana Demeraux vackra, oförglömliga röst-
- i akt 6 av Mozarts "Trollflöjten".
Nattens drottning hittar dottern som försökt begå självmord-
- ger henne en dolk och manar henne till att döda sin älskare.
Det är så vackert.
Vi känner oss hedrade över att äntligen ha er här, mr Olafssen.
Varsågod.
Hoppas du finner inspiration här.
Allt du gör här gynnar skolans rykte.
Det kanske sätter oss på kartan.
Jag ska fokusera mest på att undervisa.
Ronny sa att du ville ut på landet för att få fart på skaparglädjen.
Ledsen om du trodde det, men jag ska inte måla.
Visst. Jag ville inte verka framfusig. Det finns ju inget konstnärs-Viagra.
Vi är bara så glada att ha dig här.
Tack. Jag är jätteglad att vara här och längtar efter att få komma igång.
Jo, en sak till... I ditt klassrum finns en man som heter Eddie.
Lång kille. Tystlåten. Han är faktiskt stum.
Hans moster är en av våra viktigaste mecenater.
Vi låter honom vara på skolan som ett slags tack till henne.
Okej.
Eddie.
Sam, en tom pizzakartong är inte en avantgardistisk nymodighet.
Kommer du med skräp så ger jag dig ett skräpbetyg. Förstår du?
Skräp är för enkelt. En konstnär måste kunna offra allt för sin konst.
Kom ihåg att vi målar för att visa det som vi inte kan uttrycka med ord.
Därför ska ni inte tänka för mycket. Ni ska känna.
Det är bra.
Får jag titta?
Det är okej.
Att visa sitt verk för världen kan vara svårt. Det vet jag.
Det här är jättebra.
Det här är exakt det jag menar.
Jättebra.
Käre Lars. Du kanske behöver de här. Kram - Ronny.
God kväll. Ursäkta att jag stör...
Lars Olafssen! Ro hit med kardan, amigo.
Charles Tippings. Vi är kollegor. Välkommen till Koda Lake.
- Tack så mycket. - Älskling, kom och hälsa.
Jag har sett din konst. Imponerande.
- Retrospektivutställningen i Ontario. - Ja, det var rätt fräckt.
Men det var för typ tio år sen.
Det kan inte vara kul. - Hej, vännen.
Nancy Duncan. Nancy är en gammal elev.
- Hej. - Lars Olafssen.
Olafssen. Jag älskar din konst.
Tackar.
- Kom in och drick ett glas. - Vad snällt, men....
- En öl. - Jag är ledsen.
Jag behöver verkligen sova.
Vänta lite, stumpan. Jag kommer strax.
Jag ville inte störa. Jag kom för hunden.
- Är det inte bra nog? - Va? Jag skulle bara...
Jag målade också förut. Landskap var min grej.
Vindpinade träd. Group of Seven-aktig skit.
Jag sålde ett par till en motellkedja.
- Så du är inte skolans enda stjärna. - Ledsen...
Ge fan i att jiddra med mig. Capiche?
Ha en bra dag. Vi ses i morgon.
Tack, hör ni.
Kom här.
Hej då.
Det är inte dåligt, inte alls dåligt.
Det är rätt bra.
Du är ingen Rembrandt, men vad ska man göra?
Jag retas bara, biffen.
Rembrandt!
Kastade du den på mig?
Okej, okej. Bra, bra...
Det ska vi nog bli två om!
Tänk inte ens tanken! Sluta!
Nu jäklar. Du ska dö, du är dödens!
Ursäkta!
Hej, Eddie.
Väntar du på mig där ute?
Förlåt, vi blev....
Vi har inte hälsat. Jag heter Lars.
Jag vet vem du är.
Eddies moster dog nyligen. Så det här blir jobbigt för honom.
Jag måste gå.
- Det vore dumt, han är ju ny här. - Det skadar inte att fråga honom.
Lars, vi pratade precis om dig.
Tills vi hittar en fast bostad åt Eddie måste han bo hos någon.
Och vi hoppades att denne någon kunde bli du.
Men... Jag menar, jag känner ju honom knappt.
Han måste bo hos en han litar på. - Vi vet inte ens vad du gör här.
- Det där var lite taskigt, Lesley. - Nej, det är lugnt.
Jag kom för att bli en del av skolan.
Jättebra. Harry...
Vi är beroende av Margrets pengar. I hennes testamente stod det-
- att om vi tar hand om Eddie så får skolan ärva allt.
- Harry, han måste känna sig trygg. - Han måste bo nånstans.
- Det är okej, jag gör det. - Så det är ett ja?
Han får gärna bo hos mig.
Fantastiskt!
Fantastiskt! Tack, mr Olafssen. Du kommer inte att ångra det.
Tack.
- Du får ångra dig, om du vill. - Det är inget problem, inte alls.
Varsågod.
Lugn, kompis. Jag skulle inte ta den.
Lesley varnade mig för det.
Jag hoppades bara att du skulle smaka på min mat.
Eddie?
Fan!
Jävlar!
Eddie?
Hej, kompis.
Har du slagit dig?
Är du okej?
Eddie?
Hej, mr Olafssen. Hur är det?
- Hur är det med Eddie? - Han åt en kanin i skogen i natt.
Jaha.
Varsågod och sitt.
Jag är strax tillbaka.
Jag trodde inte jag behövde säga det för att det hände för så länge sen.
Eddie har alltid varit....annorlunda.
Men när han var fem sköt hans far sig-
- efter att ha råkat köra över Eddies mamma med en gräsklippare.
Hon klippte ormbunkar med sin freestyle på och...
Eddie såg allting.
Han kom aldrig riktigt över det och sen började han gå i sömnen.
Stackars kille.
Så du menar att Eddie äter små djur i sömnen?
Det är inte så hemskt som det låter.
Det låter rätt hemskt.
Det hände några gånger för länge sen och sen slutade det, så...
Lars, om Harry får veta det här, att Eddie gör det igen-
- så måste han avslöja det.
Eddie sätts på hem och skolan stängs.
Jaha. Oroa dig inte.
Ska jag göra nånting?
Ska jag låsa hans dörr på natten? Fönstret?
Visst, om du känner dig lugnare då.
Okej.
Hej, kompis. Beklagar det här.
Det är bara för ditt eget bästa. Så att du inte... gör saker på natten.
Okej, nu jäklar.
Vad fan! Jag skulle kolla budgeten och du kör ner tungan i min hals.
Det är på grund av dansken, va?
Otroligt att du går på hela det här med stjärnmålaren med skapartorka-
- som flyttar ut på landet så alle kan slicka hans röv.
Det har inget med Lars att göra. Släpp!
Lyssna på mig. Lyssna på mig!
Släpp mig! Jag menar allvar!
Lesley.
Jävla as!
Ledsen, Eddie, det är hunden. Jag vet inte vad vi kan göra.
Jag skulle verkligen behöva sova.
Ja.
God natt. Dröm sött.
Eddie?
LÄRARE FAST BESLUTNA ATT RÄDDA KONSTSKOLA
Temperaturen väntas krypa ännu längre under noll i kväll.
I morgon blir det bättre med sol och lite lätta vindbyar.
Sol!
Ina, det är Lars Olafssen.
Jag mår fint. Jag har börjat måla igen.
Det är bara en målning hittills.
Nej, bry dig inte om Ronny. Jag vill sälja den här snabbt.
Till dig - om du vill ha den.
Jättebra.
Så det är med stor lättnad som vi tackar vår nye välgörare-
- för att ha räddat oss alla.
På pengarna för en målning klarar vi oss ett år till.
För mr... Nej, för konstnären Lars Olafssen.
Skål!
Skål.
Okej, så...
Så....
Så nåt hemskt hände. Det är sant. Nåt jättehemskt hände.
Men... Det var inte ditt fel, Eddie.
Det var en olycka. Det var för att...
Jag var jättetrött och jättearg-
- och sen gjorde jag ett misstag.
Jag gjorde ett misstag och...
Ja, och nu är en man död.
Men det var en dålig människa.
Det var en väldigt, väldigt dålig människa. Okej?
Och det var inte ditt fel, Eddie.
Det var inte ditt fel, för du sov.
Och jag menar...
Vi får inte glömma målningen, va?
Det kan man kalla målning.
Kan du föreställa dig om jag verkligen hade lagt manken till?
Okej.
Men, Eddie...
När jag var barn hade min kompis och jag ett hemligt handslag.
Det visade att vi delade nåt som ingen annan visste om.
Vill du prova det?
Ja, kom.
Så här. Och...
Och till sist så. En gång till. Är du beredd?
Bra, Eddie.
Team Lars & Eddie, va?
Ronny, förlåt att jag gick bakom ryggen på dig.
Jag hade väntat och låtit surret spridas och sen sålt en hel serie.
Men det är glömt nu. Jag tänker på framtiden.
Och på målning numero deux. Comeback-målningen.
Det blir ingen sån. Jag är ledsen.
Låt mig få påpeka att den sista målningen, som du sålde utan mig-
- var din första målning på tio år. Och jag fick inte ens min andel.
Inser du att din olycka var för tio år sen?
- Var den? - Ja.
Det vet jag, för det var då som jag kontrakterade dig. Tänk efter.
Du behöver kanske lite blodbad för att komma igång.
För att tända, bli inspirerad.
Det är ju löjligt.
Vet du...
Jag hade en gång en konstnär. Han kunde inte skulptera-
- om han inte fyllde ett badkar med råa kycklingdelar.
Sen hoppade han i naken och mörbultade sig själv-
- innan han kunde skulptera.
Jag dömer inte.
Men för tio år sen gjorde du nåt som funkade.
Och nu gör du nåt som funkar ännu bättre.
Väldigt mycket bättre. Det är faktiskt helt jävla lysande.
Jag har ingen "Mona Lisa" i mig.
Du behöver måla. Du har målat hela livet.
Du ska måla!
Förlåt att du fick köra ända hit i onödan.
Om du vill leva med en idiot ute på bystan...
...så ska inte jag hindra dig.
Konsten är större än jag. Den gör mig till sin tjänare.
- Picasso. - Hej då.
Jag vet, jag vet. Utan Charles förslag så ser vi lite skröpliga ut.
God morgon.
Hur går det med nästa målning?
Det finns ingen ny målning.
Förlåt, jag menade inte så. Jag menade bara - du vet....
Förlåt.
Varsågod.
Är du en sån idiot som kan räkna, men som får spel av höga ljud?
Han har kanske blöja.
Har du blöja, idioten?
Hejsan.
Oj! Är det VM i isfiske?
- Ja, vi ska klå kanadicker igen. - Fräckt.
- Vidare till nästa håla med små spön. - Ni lämnar väl oss inte redan?
- Nej, vi ska fiska i Eightmile Lake. - Eightmile Lake? Jaha.
- Utmärkt. Lycka till med det. - Ha så kul med din idiot.
Kom här, kompis. Ta den.
Eddie.
Visst var de där killarna elaka?
Ja.
Ja, de var onda.
Stygga.
Vad fan!
Det är idioten!
Lars! Lars! Lars! Lars!
Tack ska ni ha. Jag är bara glad att jag kan hjälpa till.
Tack!
Jag kanske ska börja laga mat.
Kocken Olafssen.
Det låter väl rätt bra, va?
Kocken Olafssen.
Hur som helst, bara en målning till, sen ska jag absolut göra nåt annat.
Bara en till.
En till utan allt... Allt det där, du vet.
Eddie?
Eddie!
Är det till mig? Tackar.
Den här är jättebra, Eddie. Den är jättefin.
Eddie, den här är jättebra.
Du har verkligen fått med många detaljer i den, va?
- Vi möts igen, mr Olafssen - Hej. Har det hänt nåt?
Ja, det kan man lugnt säga. Din granne har försvunnit.
- En Charles Tippings. - Är han försvunnen?
- Du har inte sett mr Tippings? - Nej, det tror jag inte att jag har.
Tror eller vet? Det är ingen frågesport.
Jag förstår inte vad det betyder.
- Vad var det? - Ingenting, tror jag.
- Det var absolut nånting. - Nåt föll väl i golvet.
- Är du här ensam? - Ja... jag är mest ensam.
- Hej, Eddie. - Mest ensam med Eddie.
Har du sett Charles?
Han har inte hörts av på ett tag och folk börjar bli oroliga.
Så, Eddie, har du sett Charles?
Mitt kort.
För stunden antar jag att din ankomst hit-
- och mr Tippings försvinnande inte har med varandra att göra.
Men akta dig, så fort jag tror annorlunda-
- plockar jag dig snabbare än en liten blomma.
- Okej? - Ja, sir.
Adjö, Eddie.
- Adjö, mr Olafssen. - Adjö.
Vem är min bästis?
Vem är min bästis? Ja!
Vem är min bästis?
Charles.
"Konst"?
Nej.
"Lesley".
Ja!
"Kära kollegor"...
"Jag behöver en paus"....
..."nere i Mexiko."
"Hälsningar"? Nej. "Kramar"? Nej.
"Vänligen - Charles."
Hej på dig.
Kom och titta på det här.
- "Mark och Nancy gifter sig." - Nej.
ÄNGELN OLAFSSEN Konst räddar konst
- Nej, läs där. - Gud.
- Du måste ha uttråkats till döds. - Nej, jag tyckte det var intressant.
Verkligen? Tyckte du?
Jo, jag tänkte... Efter allt du gjort för skolan-
- så är det minsta jag kan göra att laga mat åt dig.
- Du menar, bara du och jag? - Ja.
- Gärna. - Okej, bra.
Eddie? Hur ser jag ut?
Ja?
Det låter knasigt, men när jag såg din första målning-
- ville jag visa mina skulpturer igen.
Skulpterar du?
Jag vill se dina verk.
- Kom igen. - Tro mig.
De är undangömda så de inte skadar nån.
De är säkert mycket bättre än du tror.
Det är bara... Det är vanebildande.
Ibland är jag rädd att kicken är det enda jag är ute efter.
Ja, den kicken kan vara...
...häftig.
Exakt.
Jag har en bekännelse. Ärligt talat...
- Jag blev skrämd. - Det har jag svårt att tro.
Jag ville inte vara tjejen som blev helt till mig över berömdheten.
- Så berömd är jag inte. - Nej, men du blir det.
Det är nåt verkligt unikt över din konst, Lars.
Jag har aldrig sett nåt liknande.
Efterrätt?
Gärna.
- Hur är det med Eddie? - Eddie har det bra. Han är hemma.
Och hans sömngående?
Han har inte gjort det på sistone.
Du har gjort mycket för honom och skolan.
- Jag är glad att kunna hjälpa till. - Nu ska du köpa en ny flygel åt oss.
En jättetjusig bara för skulptur.
- Behöver ni en ny flygel? - Nej, jag skojar.
Ni skulle behöva en skulpturateljé. Eller en simbassäng.
- En simbassäng? - Ja, en bassäng vore trevligt.
- Barn älskar simbassänger, va? - Ja. Vi kunde ha en simbassäng.
Hej, kompis.
Det är bara jag, Eddie.
Lugn, det är bara jag.
Bara en till.
Bara en till, kompis.
Det blir den sista. Jag lovar.
Du betyder ingenting för mig.
Du är bara en usel hora.
Skit ner dig!
Ta dina saker och stick från mitt hus! Jag hatar dig.
- Jag älskar dig. - Och jag älskar dig.
För helsicke! Jag sa ju att jag skulle ringa efter en taxi åt dig.
Han kommer att ha ihjäl nån en vacker dag.
God morgon!
- Kom in! - Hej.
- Hej. Hur är det? - Bra. Själv då?
Det är bra.
Jag gjorde som du sa.
Jag låser Eddies dörr på natten.
Gör du fortfarande det? Jag trodde han hade slutat.
Han trivs med dig. Jag trodde att alla små kaniner gick säkra.
Slutar det när han ärtrygg?
Ja, när den första chocken har lagt sig är han okej.
Jaha, det visste jag inte.
Hjärtesorg eller stress utlöser det?
Tror det, men du kan vara lugn. Han trivs med dig.
Okej, bra. Jag var bara orolig.
Jag vill via dig en sak. Men du måste blunda.
- Vad är det? - Min skulptur.
Nej, Lesley. Det är inget bra tillfälle för mig att ge kritik nu.
Blunda.
Tack.
Okej.
Jag har inte döpt den än.
Lesley...
Vad tycker du?
- Den är fantastisk. - Verkligen?
Ja.
- Och du behövde inte ens skada nån. - Va?
Den är perfekt.
Hur gjorde du? Hur bar du dig åt?
Jag vet inte. Jag improviserade, antar jag.
Improviserade du? Improviserade du bara?
Men plågan och smärtan och....
Jag la ner min själ i det, men den bara kom till mig.
- Gillar du den verkligen? - Ja, jag gillar den.
- Den behöver lite tydligare tema. - Javisst, det förstår jag.
Den kunde vara lite djärvare.
- Djärvare? - Ja.
Originaliteten saknas, men du jobbar ju med klyschor, så det är okej.
- Ironiskt. - Jag kan fixa det.
Varför skulle du fixa en övning? Det gör aldrig jag.
- För det är väl det? En övning? - Ja... det är en övning.
Men det är ett bra verk. Det är en fantastisk övning.
Bra jobbat. Eleverna har tur som har en lärare som du.
Okej, jag måste gå. Säg till om du behöver mer hjälp.
Okej. Jag klarar det.
Jag klarar det här.
"Kära kollegor. Behövde en paus nere i Mexiko."
"Vet inte när jag kommer hem. Ledsen. Vänligen - Charles."
Han övergav oss i stridens hetta. Tur att Lars var här.
Jag ska prova en annan taktik.
Hur bra känner du mr Olafssen?
Jag vet att han är en äkta hjälte. Eddie har aldrig varit lyckligare.
Den mannen är en gudagåva.
Jag är alltid den sista råttan som följer råttfångaren-
- så försök ha lite överseende.
Anta att amerikanerna inte stal stugan-
- och att Charles inte är i Mexiko.
- Åh nej. - Du ser.
- Det är fruktansvärt. - Just det.
- Lars är i fara. - Va?
Vi måste ta reda på vad som händer. Vi får inte låta nåt hända Lars.
Han är det bästa som hänt stan sen Margret vann på lotteriet.
Alltid lika trevligt.
Lesley?
Kan vi...
Har du hört av Lars? Han kom inte till sina lektioner i dag.
Jag vet inte, Harry. Du borde fråga honom.
Hej, Lars. Det är Ronny.
Måla - däri ligger frälsningen.
Det är rätt tänkvärt, va? Cezanne.
Hej, Eddie.
Hur är det? Kul att se dig.
Hej.
- Kan vi bara prata lite? - Visst.
Angående din skulptur... Jag menade det inte.
Jag pratade inte om din konst, utan om min konst, om mig själv.
- Och jag måste sluta. - Nej.
Vi måste sluta.
Jag hindrar dig och valet mellan livet och konsten är helt givet-
- för konsten är ditt liv.
Måla.
Okej?
Måla ditt mästerverk.
Jävla bögjävlar!
Se nu vilken röra. Bra gjort.
Så nu måste jag plocka upp allt? Tack. Tack för hjälpen.
Jag behöver inte finna mig i det här.
Jag tar hand om dig bara för att ingen annan ville ha dig.
Men du vet det, va? Ingen annan ville ha dig.
Du bara slappar. Du äter all min mat.
Målar dina dumma målningar.
För att inte tala om alla onda saker du har gjort.
De onda, stygga, otäcka sakerna.
Du är verkligen ett missfoster. Vet du det? Du är ett missfoster.
Det är ett under att de inte har spärrat in dig. En dräpare.
Det är du. En mördare.
Du dödar stackars oskyldiga. Herre jesus.
Monster.
Gråt.
Gråt, gråt, gråt.
Hej.
Hör på...
Så länge jag kan minnas har jag bara velat måla. Okej?
Och jag målade allt. Jag målade det som jag kände, såg, föreställde mig.
Jag målade, målade, målade. Och det kändes alltid jättebra.
Men det var det inte. Det var inte bra.
Det var faktiskt alltid urdåligt.
Enda skälet till att jag fortsatte var att jag inte kunde sluta.
Och sen råkade jag ut för den där olyckan och...
Plötsligt efter olyckan var jag bra.
För första gången i mitt liv var jag verkligen, verkligen bra.
Och jag ville bara bli bra igen.
Men det upphör nu.
Jag är ledsen att jag drog in dig i allt det här, Eddie.
Visst finns det viktigare saker än att måla?
Och vet du vad?
Inget av det jag sa förut var sant.
Inte ett ord.
Jag ska se till att du har det bra. Vad som än händer.
Och du är inget missfoster.
Du är min vän.
Min bästa vän.
... i ett av operahistoriens mest besjälade ögonblick.
Ni kan nu njuta av Giuseppe Verdis vackra musik-
- och akt 2 av "Trubaduren", när en mamma kastar sitt barn på bålet.
Det är helt enkelt genialt.
Du har ringt polisassistent Verner. Lämna ett meddelande.
Vid akuta ärenden, ring 911.
Det är Lars... Olafssen.
Ring mig. Vi måste prata.
Det är... det är brådskande.
Vad fan!
Nej.
Jag är inte klar än.
God kväll. Det var inte låst.
Jag fick ditt meddelande. Du sa att det var viktigt.
Det är det inte. Fel av mig.
Tack för att du kom. Förlåt, trevlig kväll.
Vänta, vänta, lugn i stormen.
Jag kan glädja dig med att jag är skyldig dig en ursäkt.
Ursäkten godtas.
Du är inte den självupptagna, elitistiska snobb som jag trodde.
- Tack för det. - Och Eddie och skolan...
Det är osjälviska handlingar som en rättskaffens man måste beundra.
Jag har hittat rätt ställe åt Eddie.
Ett trevligt, billigt hem i närheten.
Du kan besöka honom när du vill. Jag har en broschyr också.
Kan du inte stanna en stund?
Jag har snart målat klart. Du kan läsa en bok.
Vi kan åka och äta frukost i morgon.
- Är du okej, mr Olafssen? - Jag mår fint. Hur är det själv?
- Är det blanketterna för hemmet? - Ja.
Jag går och hämtar Eddies papper. Vi kan fylla i dem tillsammans.
Bara... gå inte.
Eddie!
Jag har redan fyllt i några blanketter och...
Assistent Verner?
Åh nej!
Fan! Varför funkar den inte?
Varför funkar inte den här skiten? Kom igen!
Lars!
Hej.
Eddie går i sömnen igen. Ar han här?
Den är otrolig.
Den är fantastisk.
Den saknar nåt.
- Är Verner här på grund av Eddie? - Du måste tro mig, jag försökte sluta.
Var är Eddie och Verner, Lars?
Eddie är där ute. Han äter människor och Verner är död.
Jag dödade honom.
- Jag måste slutföra målningen. - Lars?
Ett tag funkade det. Eddie åt människor och jag målade.
Du hade rätt. Det är en kick, ett beroende.
Och jag behöver en starkare dos. Att se människor dö räcker inte nu.
Jag har precis dödat nån med mina bara händer.
Men det räcker inte.
- Döda människor för konsten? - Ja.
- Du ljuger. - Nej.
Den är nästan perfekt.
- Den behöver bara mer. - Mer?
Vad är mer än att döda nån, Lars?
Att döda nån man älskar.
Eddie! Sluta!
Eddie, sluta!
Okej. Okej...
- Jag ska köra dig till sjukhuset. - Förlåt mig.
Förlåt mig, Lesley.
- Ringer ni från Koda Lake? - Ja, jag...
Alle våra enheter där är upptagna. Ni får klara er själv.
Jag hjälper dig genom tv-rummet och nerför trappan till min bil.
Nej.
- Lars! - Nej.
Titta på målningen där.
Titta på målningen och säg att jag inte behöver slutföra den.
Nej.
- Jag måste slutföra den. - Nej.
Vi måste åka, Lars.
Där.
Och där.
Och precis där.
Så ja.
Vad tycker du?
Den är perfekt.
Hur visste du att du skulle göra så?
Det hade jag inte kunnat säga även om mitt liv hängde på det.
Du är en äkta konstnär.
Förlåt mig.
- Jag skulle aldrig gått med på det. - Du fick väl pengarna till din skola?
Den sista målningen var enastående.
Och idioten får landets bästa vård för det han nu lider av.
Lars och Eddie var en suverän idé. Jag minns att jag sa till dig:
"Lars och Eddie blir som Butch Cassidy och Sundance Kid."
Men alla döda människor då?
Ett visst svinn får man alltid räkna med.
Kom igen, skriv checken nu.
Och var glad. Du har landets mest populära konstskola.
Vi satte Yoda på kartan.
- Koda. - Eller vad fan det heter.
Eddie...
Och det var Puccinis tidlösa och majestätiska "Madam Butterfly".
Cio-Cio San sätter ögonbindel på sin son-
- tar sin fars kniv och sticker den i sig.
Hon hugger sig i magen om och om igen-
- tills hon faller död i en blodpöl intill sin son.
Väldigt, väldigt rörande.
Vi har besök av polisassistent Verner-
- som överlevde den nu döde Lars Olafssens brutala angrepp.
Välkommen. Kul att ni kunde komma.
Verner har svåra skador i munnen och på stämbanden-
- och kan inte tala på flera månader.
Han svarar med knackningar. Två för ja, en för nej.
Inte sant, mr Verner?
Bra. Då så, jag måste få fråga... Alla våra lyssnare är konstälskare-
- och vi vill nog alla veta hur det känns-
- att bidra till ett stort konstverk genom att ha så ont och lida.
Nu gissar jag bara, men det måste väl kännas speciellt?
Det var en överraskning.
Då stöder ni inte Lesleys beslut att öppna ett galleri i Koda-
- uppkallat efter Lars Olafssen? Målaren så klart, inte mördaren.
Bara knackningar, Verner.
Jaha, okej. Då så.
Vi går vidare till Victoria Taranovas tragiska död-
- i tredje och sista akten av Verdis "L a traviata".
Och till er, våra lyssnare: ett hjärtligt tack för ert stöd.
Text: Thomas Jansson Dansk Video Tekst